Oh, este un loc oribil unde să fii îngropat după părerea mea.
Ce a fost asta ?
Acest deal îmi amintește de movilele din sudul Angliei.
Chiar ?
Da. Să fugi pe dealurile din Wessex...
mi-a plăcut, când eram mică.
Până când cineva mi-a spus că erau morminte !
- Morminte antice. - Movile făcute pentru a îngropa morții.
E ceva foarte respingător pentru mine.
Morții trebuie uitați, nu proslăviăți într-un mod macabru.
Suntem rezultatul strămoșilor noștri, Marguerite.
Nu putem scăpa de asta.
Nu, noi suntem ceea ce alegem să fim.
Cel puțin eu.
Oh, stai liniștită, acesta nu este un loc de înmormântare.
Este un deal ca oricare altul.
De ce Challenger nu poate ține pasul cu noi ?
Nu ne mai întoarcem niciodată la căsuța din copac în ritmul ăsta !
Haide acum, scumpa mea.
N-ai adunat destule insecte pentru o zi ?
Oh, insecte și arahnide, Marguerite.
Am văzut cel mai interesant păianjen, jos, în această gaură.
Haide acum, dragul meu încăpățânat !
Vezi să nu te tragă și să te devoreze, George.
Trebuie să găsim ceva constructiv să facem cât timp îl așteptăm pe Challenger.
Ce avem noi aici ?
Facem un pic pe exploratorii ?
Trebuie ?
Iată-te, domnișoară.
Mai bine îi ajung pe Roxton și Marguerite.
Ne putem întoarce oricând vrei !
Se pare că e sfârșitul drumului.
Cineva a avut o mulțime de probleme ca să sigileze acest pasaj.
Rune celtice ! Trebuie să fie de mii de ani !
Le poți citi ?
"Prin mine este calea spre suferința veșnică,
abandonați orice speranță, voi cei care intrați aici."
Nu Dante a scris asta ?
Se pare că nu a fost el primul.
Roxton ! Marguerite !
Trebuie sa fi intrat aici.
Roxton !
Furnici roșii !
Este un loc curios pentru ele ca să-și facă mușuroi !
Dacă ar fi vrut ca cineva să poată intra ar fi instalat o clanță !
Nu ești un pic intrigată ?
Nu ! Uită-te !
De data asta hai să luăm în considerare avertismentul...
și să ne întoarcem, hmm ? - Bine, dacă insiști.
Da.
Gaz de mină !
Roxton ! Marguerite !
La începutul secolului trecut,
un grup de exploratori merg să caute o lume preistorică.
Motivați de ambiție,
de dorințe secrete,
de setea de aventură
și de căutarea unei povești extraordinare,
ei se împrietenesc cu o frumusețe neîmblânzită.
Blocați pe un tărâm ciudat și sălbatic,
fiecare zi înseamnă căutarea disperată o unei căi de ieșire din...
LUMEA DISPĂRUTĂ
Traducerea și adaptarea : LuiGeluS bzn1965@yahoo.ca
PRINȘI
Ești rănită ?
Zgâlțâită, dar întreagă, cred.
Oh !
Sper să mai existe vreo altă cale de ieșire de aici.
Crezi că drumul pe care am venit e închis ?
Mai mult decât probabil.
Ce a cauzat explozia ?
Gazul de mină expus la o flacără deschisă.
Suntem norocoși că această parte a tunelului nu s-a prăbușit.
Norocoși ! Suntem la o sută de yarzi în subteran !
Ce s-o fi întâmplat cu Challenger ?
Dacă el era în tunel,
putem spera doar că a reușit să iasă afară.
Dacă nu era în tunel, atunci el...
ar fi auzit explozia !
- Este un raționament bun. - Challenger !
- Poți să ne auzi ?
E doar un cucui.
Oh, ce caut eu aici ?
Terenul ăsta e înșelător.
Trebuie să mă fi împiedicat și m-am lovit la cap.
Trebuie să mă așez un pic...
și să scot lucrurile.
Ce am făcut ?
Ce sunt astea ?
Insecte ?!
Este curios !
Strună de pescuit !
Insecte ! Undiță ! Acum îmi dau seama !
Sunt un pescar !
Nu sunt prea mulți pești acolo !
Și unde e bățul ?
Cred că l-am pierdut ! Nu poate fi departe.
Poate am fost atacat de vreun animal sălbatic ! Da !
Și am folosit bățul ca să mă apăr !
Au. Poate am fost...
jefuit și lăsat aici să mor.
Nu par să am bani.
Nu te mai obosi, Marguerite.
El nu ne poate auzi.
Nu, încă adună insectele lui nenorocite
și nu știe că ceva s-a întâmplat cu noi !
Este mai mult ca sigur că a plecat să le aducă pe Veronica și Finn.
Uite, așteaptă și o să vezi ! Se vor întoarce imediat
cu lopeți ca să sape și să ne scoată de aici.
Se pare că nu prea avem de ales.
Între timp...
vom vedea ce e spatele acelei uși sigilate.
"Abandonați orice speranță, voi cei care intrați aici."
Nu sunt prea multe de văzut, dar cel puțin nu e gol.
Zici că nu există nici o creatură aici înăuntru, nu ?
Există o singură cale de a afla, Marguerite.
Vrei să faci o baie ?
Orice se află aici o duce bine.
Nu pare a fi gaz de mină aici.
Sunt fericită să trăiesc și fără el.
Nu se poate trăi cu el, asta este sigur.
Părerea mea e că s-a evaporat prin fisurile din pereți.
Probabil că a fost cât s-a construit, până când locul a fost sigilat.
Despre asta era vorba în avertisment ?
Se poate.
Problema este că, gazul de mină fiind mai mult sau mai puțin invizibil,
nu întotdeauna îl poți mirosi.
Tu chiar încerci să mă înveselești, nu-i așa ?
Se pare că singura cale de ieșire este pe acolo pe unde am intrat.
Oh, grozav.
Sunt o grămadă de stânci care trebuie mutate cu mâna.
Cu alte cuvinte, acesta este locul unde vom muri.
Oh, Marguerite, nu da încă în disperare ?
- Acesta mi se pare a fi un altar ! - Este ?
Uite, e evident că această piatră a fost cioplită cu mâna !
Poate că acest loc a fost folosit pentru sacrificii religioase sau...
Nu tu ziceai că acest loc îți amintește de un loc de înmormântare ?
Da.
Hei, Vee, uită-te la asta !
Destul de bine, nu ?
Când eram copil făceam dublu flip înapoi.
Da ? Să vedem.
Nu chiar acum, Finn, citesc.
- Poate că nu mai poți să faci. - Poate că nu mai vreau.
Ce zici de asta ?
- E ușor. - Să vedem dacă poți face și tu !
Haide ! Te rog !
Ce nu fac eu pentru un pic de liniște și pace !
Ajută-mă să mut mobila, n-aș vrea s-o stric.
- Ce-i cu astea ? - Am uitat complet de ele.
Mama mea le-a pus aici,
ne jucam de-a v-ați ascunselea când eram mică.
Asta era casa.
Super.
De ce crezi că cineva a zidit această piatră aici ?
Nu știu.
Ar putea fi acolo pentru a bloca gazul, sau...
Oh, nu, să nu facem ceva mai rău.
Sau ar putea fi, de asemenea, un tunel.
Sau un mormânt.
Ei bine, ar putea fi adevărat.
- Cel mai bine e să nu deranjăm morții. - Ce faci ?
Dacă este o cale ca să ieșim de aici, atunci vreau să știu.
Hai să nu ne facem prea multe speranțe.
Acum, cine este pesimist ?
Este blocată bine.
Așa !
Oh, ce miros !
Vestea bună e că nu este gaz de mină.
Se pare că este o femeie.
- Ai văzut destul ? - Nu, așteaptă !
Ce este ?
Simbolul de pe giulgiu.
Care simbol ?
Marguerite ?
Vreau să-l văd.
Bine !
Oh ! Aceasta înseamnă ceva pentru tine.
Este la fel ca semnul meu din naștere.
Escrocul naibii...
mi-a furat bățul și mosorul...
să-i mănânce variola pe soția și copiii lui.
Îl vezi ?
Da, îl văd.
Și nu este mic ca simbolul de pe giulgiu !
Este identic, Roxton ! Și știi asta !
Coincidență, Marguerite, nimic mai mult !
Orice ar fi, nu mai vreau să mă uit la el.
E în regulă. Voi fi bine, te rog.
Bine.
Super !
Era al dracului de grea !
Acum, ce ai făcut ?
Trebuie să oprim gazul !
Cum ?
Nu știu, dar trebuie să ne gândim la ceva !
Asfixierea nu este un mod plăcut de a muri !
Ce faci ?
Mâl !
Aici ! Ajută-mă !
Bine. Nu e prea mult.
- Mai bine decât nimic ! - Haide !
Merge !
Să-l ținem până când se usucă.
A fost o idee bună.
Care ? Să intrăm în peșteră ?
Nu ! Să folosim noroiul pentru a opri gazul.
Atâta timp cât va ține.
Să știi că nu este vina ta.
A fost ideea mea să explorăm.
Eu am fost cea care a călcat pe declanșator !
Eu am fost acela ca a adus torța.
Ai câștigat.
Ce avem noi aici.
Oh, da !
Momeală !
Oh, acesta ar putea fi un indiciu vital.
G.E.C.
Geoffrey Edward Chaucer !
Gustav Enrico Caruso !
George Elliot Ca...
Ah ! Ce mă interesează un nume ! Huh !
Un pește este un pește.
Ticăloșii !
Trebuie să-mi fi furat cutia cu scule.
Așa trebuie făcut.
Ce tip deștept sunt !
Ce ingeniozitate ! Un adevărat Huckleberry Finn !
Finn !
De ce îmi este acest nume atât de familiar ?
Se pare că a mers trucul.
Greu de spus cât de mult gaz este în aer.
Sau cât de mult oxigen mai avem.
Da, ei bine, trebuie să ne gândim tehnic.
Ai observat ce liniște e aici ?
Adică ?
Adică, dacă Challenger s-ar fi dus la
căsuța din copac să le aducă pe Veronica și Finn,
ar fi trebuit să ajungă până acum !
Ar trebui să-i auzim săpând.
Poate da, poate nu.
Suntem într-un tunel lung în interiorul dealului.
Roxton, știi la fel de bine ca și mine că nu e nimeni afară !
Nu.
Challenger nu ne-ar abandona, Marguerite.
Deci, ceva s-a întâmplat cu el.
Tu și eu suntem singuri.
Dacă e așa, atunci să ne întoarcem la muncă.
Aceste pietre nu se mută singure.
Ce desenezi ?
Pe mama mea,
așa cum am văzut-o în visele pe care le-am avut recent.
De când porți pandantivul, vrei să spui ?
Am visat-o în fiecare noapte.
Și crezi că trăiește în acel loc numit Avalon ?
Da !
Nu știu, Vee. Vreau să spun...
Știu că tu crezi toate chestiile astea despre mama ta
ca fiind Protectorul platoului, dar...
Îmi sună ciudat.
Nu contează ce crezi tu, Finn.
Nu totul este în alb și negru !
Unele lucruri sunt foarte complicate.
Mama mea este Protectorul platoului.
La fel cum voi fi și eu într-o zi.
Dar tu nici măcar nu știi ce înseamnă asta !
Asta nu ne ajută !
Va fi bine.
Bine ? N-am mutat decât câte ? Două pietre !
Trei ! Trei pietre că să fim preciși.
Acum haide, continuăm. Nu avem de ales.
Haide, sus...
- Să ne întoarcem la muncă ! - Oprește-te să-mi tot dai ordine !
Eu nu-ți dau ordine !
Și, dacă vrei să te odihnești, dă-te din calea mea !
Sunt destul de departe de tine ?!
Știi, uneori Marguerite,
chiar nu știu ce văd la tine.
Uneori, eu știu exact ce nu-mi place la tine !
- Acum ce mai e ? - Înapoi în încăperea principală !
Superb !
Oh, la naiba !
Asta e tot ce ai de spus ?
Ce vrei să spun, Marguerite ?
Crezi că din cauza mea s-a întâmplat asta ?
Da !
Să ne întoarcem la muncă.
Îți bați joc de mine !
Nu, nu-mi bat joc.
De ce ? Renunți ?
Nu facem nici un progres.
Și ce vrei să faci, Marguerite ?
Să stai să aștepți până când nu vom mai avea oxigen ?
Nu, m-am gândit să citesc o carte.
Atunci, poate nu e nevoie să așteptăm să rămânem fără oxigen.
Poate că peștera începe să se umple cu gaz
și îl inhalăm până murim !
Câteodată mă întreb de ce mă deranjez să vorbesc cu tine !
Știi, te-am urmărit peste tot ca un servitor credincios,
te-am pus deasupra tuturor contradicțiilor tale,
a înșelăciunilor, a semnalelor și secretelor !
Dar dacă ai de gând să stai cu mâinile în sân și
să renunți, atunci ești pe cont propriu !
Așa cum am fost întotdeauna.
Eu plec de aici cu sau fără tine !
- Mult noroc ! - Oh, nu am nevoie de noroc !
Furia este de ajuns !
Cheamă-mă când vezi lumina zilei !
Știi, nu am crezut că ești o lașă,
m-am gândit că ai prețuit viața !
Nu știi nimic despre mine !
Știu mai multe despre tine decât mi-am dorit vreodată să știu !
Dar renunț ! M-ai auzit ?
Tu nu meriți acest efort.
Pentru că tot ce faci este să iei !
Nu ai da nici măcar o firimitură !
Ești rece, goală și dacă va fi să ieșim vreodată de aici...
Am terminat-o ! M-ai auzit ? Vorbesc serios !
Așa demonul meu acvatic.
O tigaie te așteaptă,
numai că nu știu sigur unde e.
Haide !
Cred că s-a agățat de vreo stâncă !
Este destul de rușinos să nu pot prinde un pește.
Este chiar jenant.
Mare Neptun !
Nu mă tem de tine !
Peștișor supradezvoltat !
Cred că...
aș fi putut fi un boxer.
Ai renunțat ?
Credeam că ieși de aici, cu sau fără mine.
Se pare că tu ai rămas cu mine.
Nu pentru mult timp.
Te superi dacă stau jos ?
Deci, așa se termină.
Trei ani de luptă pentru a supraviețui pe acest platou, ca să ajungem aici,
prinși într-o peșteră mizerabilă, fără oxigen.
Spune ceva, Roxton.
Te rog.
Îmi pare rău că mi-am pierdut cumpătul, niciodată nu te-aș părăsi.
Oricât de mult aș vrea uneori...
Nu-mi pasă de cumpătul tău.
Eu nu voi uita acele lucruri pe care le-ai spus.
Mi-aș da ultima suflare pentru tine, Marguerite.
Știi asta.
Atunci spune-mi că ne vei scoate de aici !
Spune-mi că totul va fi bine !
Aș vrea să pot.
De ce nu poți ? Întotdeauna ai putut !
Nu e nimic ce pot face pentru a ne salva.
Nu m-am gândit că va veni vreodată momentul ăsta.
Oh, Doamne.
Sunt atât de obosită !
Tot ce vreau să fac este să dorm.
Așa înțelegi tu să-ți ceri scuze ?
Finn ?
Finn, unde ești ?
Ce faci ?
Cum se spune negru pe litere ?
N-E-G-R-U, de ce ?
Unul dintre experimentele lui Challenger.
Privea cum se schimbă culoarea.
Spunea că trebuie să verifice la fiecare șase ore.
Deci, tu l-ai ajutat.
Ar fi trebuit să se întoarcă până acum, eu iau doar niște notițe pentru el.
Pentru negru.
Ce înseamnă asta ?
Asta înseamnă că este ora patru și ce-i în aceste tuburi s-a făcut negru.
Oh. Corect.
S-au dus la marea interioară ?
Așa au spus ei.
Poate că ar trebui să mergem după ei.
Aș putea face o baie.
Și eu, haide.
Ce este ?
Cel mai ciudat vis pe care l-am avut vreodată.
Ciudat, într-un mod plăcut, sper.
Am visat că am fost capturată de druizi, aici, pe platou.
Interesant.
Tu erai cu mine. Și Malone.
Druizii voiau să mă omoare,
până când au observat semnul meu din naștere !
De ce i-ar opri semnul tău din naștere ?
Spuneau că sunt reîncarnarea marii lor preotese.
Doar eu puteam să-i salvez.
Ai mai avut acest vis înainte ?
- Nu. - Ba da, l-ai avut. Sunt sigur de asta.
Mi-ai mai spus povestea asta.
Niciodată ! Trebuie să fi visat și tu !
Doar dacă visul nu a fost inspirat de aceste peșteri și...
runele celtice de pe ușă.
Sau poate că am vorbit despre movilele funerare.
Da ! Are sens.
- Oh ! - Ce faci ?
Femeia, vreau să o văd !
Să vezi ce ?
Este incredibil.
Nu se poate.
Druizi aici ? Ce legătură are cu mine ?
Are ?
Uită-te la ea, Roxton ! Acestă femeie are același semn ca și mine !
Poate să fie o explicație rezonabilă.
- Cum ar fi ? - Nu știu.
Trupul este străvechi, Marguerite.
Și ?
Nici un membru al familiei tale nu a venit vreodată în America de Sud ?
Eu nu știu care este familia mea reală.
Desigur. Îmi pare rău.
Oh, nu, nu este vina ta. Dar...
Nu poate exista o așa mare coincidență.
Cine știe ce alte creaturi terifiante
trag cu urechea în acest peisaj neospitalier.
Vânatori de capete, cel mai sigur.
Canibali, cu siguranță. Uriași !
Dacă există monștri marini, sigur există și...
fete !
- Ai auzit ceva ? - Nimic neobișnuit.
Stați unde sunteți !
De ce vă plimbați prin junglă ?
Ce se întâmplă, Challenger ?
Roxton și Marguerite se ascund pe aici ?
Ajunge !
Challenger, nu te mai prosti.
Challenger ?
G. E. Challenger ? Sunt eu ?
Cred că e pierdut.
Challenger, iar ai băut din experimentele tale ?
Experimente ?
Numele tău este George Edward Challenger.
- Ești un om de știință. - Om de știință ?
Sunt faimos ? Și voi cine sunteți ?
Eu sunt Finn, iar ea este Veronica.
Locuim cu tine.
- Sunteți nevestele mele ? - O, frate !
Challenger, ce s-a întâmplat cu tine ?
Sunteți fiicele mele !
Mama voastră știe că rătăciți prin junglă îmbrăcate în halul ăsta ?
Challenger, pune arma jos.
Orice s-a întâmplat cu tine, noi suntem aici ca să te ajutăm.
Să mă ajutați ? Nu am nevoie de ajutor.
Te vom duce la căsuța din copac și tu ne povestești totul, bine ?
Căsuța din copac ?
Dar Roxton și Marguerite ! Știi unde sunt ?
Sunt și ei copiii mei ?
Oh... haide.
Nu ești ceea ce am așteptat.
Poftim ?
Acestea au fost primele cuvinte pe care tu mi le-ai spus,
când ne-am întâlnit în Londra, chiar după prelegerea lui Challenger.
Mă așteptam să fii mai bătrân.
Asta este amuzant. La asta mă așteptam eu.
O văduvă bătrână și cu bani.
Niciodată nu mi-ai spus asta.
Nu m-am gândit prea mult la asta după acea zi,
am fost prea preocupat să aflu cine ești.
Am observat.
Mă bucur atunci.
Am observat mai mult decât atât.
Oh, într-adevăr ?
Vrei să detaliezi ?
- Acum ? - Da.
Care este ideea ?
Ideea este, Marguerite, că, probabil, noi vom muri aici.
S-ar putea să nu reușești niciodată să spui ceea ce gândești cu adevărat.
Să mor aici.
Cu un cadavru care ar putea fi ruda mea,
fără să știu niciodată cine sunt cu adevărat.
Cu toate emoțiile încuiate înăuntru.
Oh, nu am nici o emoție.
Doar răspunsuri calculate și
imitații ale sentimentelor pe care am știut cum să le exprim.
Nu este adevărat !
Am văzut furia și durerea ta, râsul tău.
Tristețea ta.
Totul este acolo, sub suprafață.
Durerea de a le exprima ?
- Da. - Nu.
Meriți mult mai mult decât mine, lord Roxton.
Meriți mult mai mult decât permiți să ai.
Te iubesc, Marguerite.
Să nu spui că nu pot !
Nu te preface că nu mă poți auzi.
Nu, nu pretind asta.
Atunci de ce nu o spui ?
- Chiar dacă nu este adevărat ? - Nu este ?
S-a terminat. Nu mai poți fugi.
Viitorul tău, viitorul nostru este acum.
Te iubesc.
Dar, um...
Nu mai vreau să aud scuze.
Roxton ?
Aici.
Când au apărut aceste fisuri ?
În timp ce noi dormeam.
Cred că lupt într-o bătălie pierdută.
Oh, eu cred că ești câștigător.
Ți-am spus vreodată cât de frumoasă ești ?
Da ! De multe ori.
Nu-mi da drumul !
Nu vreau să se termine !
Niciodată.
Am plecat pe mare, în lung și-n lat, lună de lună !
Nu glumești !
Căutam o balenă mare și albă.
Căpitanul era obsedat de ea.
Ahab. Căpitanul Ahab. Acesta era numele lui !
Și numele balenei a fost Moby Dick !
Ai dreptate ! Cea mai mare balenă care a existat !
Am citit și eu cartea, Challenger.
Carte ?
Eu scriu și cărți !?
Chiar și cu amnezie, ego-ul lui este scăpat de sub control !
Mai bine urmăm acest traseu.
- Încearcă să ții pasul ! - Nu-ți face griji pentru mine.
Am mers prin toată junglă.
Da ! Am observat asta.
Oh, este interesant.
Urcă.
Până unde ?
Oh, Marguerite !
Marguerite ! Trezește-te.
Ce ?
Gazul !
A trecut prin aceste pietre în sus ! Trezește-te !
Este drăguț, trebuie să dorm acum.
Nu e timpul pentru a dormi.
Haide ! În picioare !
Mă întreb... dacă gaura de unde Challenger a prins insectele
s-a umplut și ea cu pietre ?
Nu crezi că aici ar putea fi celălalt capăt al ei ?
Ar putea fi, cred.
Desigur !
Este pentru a lăsa spiritele afară !
Adică ?
Ca și camerele de înmormântare din Egipt.
Există întotdeauna un culoar...
pentru a permite spiritelor morților accesul la cer...
Ca să-și continue călătoria.
Atunci de ce l-au blocat ?
Pentru că nu au vrut ca acest spirit special...
să scape.
De ce nu ?
Este ruda ta, Marguerite. Spune-mi tu.
Dacă aș putea scoate doar câteva dintre aceste pietre...
Ar putea fi singura noastră șansă.
Altă dată prietenii mei și cu mine eram într-o barcă mică,
vâslind peste un lac vast,
când am fost atacați de un monstru marin,
la fel cu cel pe care l-am prins în această dimineață.
A înghițit cârligul și m-a târât în lac !
A fost cel mai incredibil lucru pe care îl puteați vedea vreodată !
Oh, vrei să renunți la poveștile astea pescărești.
- Mă înnebunești ! - Stai !
- Asta s-a întâmplat cu adevărat. - Da ?
Vedeți ? Sunt uimitor.
Am fost uimitor de la naștere. Un copil minune, fără îndoială.
Am cântat la vreun instrument muzical ?
Știu că cânt un pic. Poate să și dansez.
Ești atât de uimitor încât nu-ți poți aminti ce s-a întâmplat cu prietenii tăi !
Îmi amintesc că prindeam insecte !
Acum, sună mai bine.
Îți amintești unde făceai asta ?
Desigur. Pe un deal.
Vreun deal mai special ?
Da, desigur.
Pe dealul unde prindeam insecte.
Minunat !
Nu pot fi mai mult de un milion de dealuri pe aici !
A fost o explozie, cred.
O explozie ! A fost rănit cineva ?
Acolo trebuie să fi pierdut bățul meu de pescuit !
Ți-ai pierdut mai mult mintea !
Marguerite ?
Marguerite !
Oh, haide. Trezește-te.
Oh, trezește-te.
Haide, sus.
Roxton.
Sunt lângă tine.
O să ieșim de aici, bine ?
Cum ?
Nu știu.
Foc !
- Ce ? - Foc !
Gazul scapă prin aceste roci în perete,
la fel cum s-a întâmplat când am deschis ușa pentru a intra aici.
Îmi pare rău, trebuia să ne uităm unde intrăm...
Oh, nu, nu, nu.
Dacă putem aprinde gazul, culoarul va acționa ca un tun
și va arunca pietrele în sus !
Dacă vom aprinde un chibrit...
tot locul va arde !
Și noi vom arde.
Nu și dacă suntem sub apă.
Haide.
Acolo.
Știam că o pot găsi.
Am crezut că ai spus că nu e nimic acolo, înăuntru !
Nu cred că este.
Atunci de ce ai luat arma ?
Avem nevoie de glonț pentru a crea o scânteie.
Bine, Marguerite. Intră în apă.
Tu primul.
E plăcerea mea.
Uite, nu e nici un monstru.
Haide, Marguerite.
Intră.
Așa.
Cât de mult îți poți ține respirația ?
Cât este nevoie.
O să fie bine, ia-mă de mână.
Gata ? La trei.
Unu...
Doi...
Trei !
Ce se întâmplă ?
Fugiți ! Fugiți !
- Ce-a fost asta ? - Nu știu.
Ce este asta ?
Marguerite ! Aici.
Ce au făcut ei înăuntru ?
Poate că se jucau de-a v-ați ascunselea cu Challenger !
Cum se simte ?
Are un cucui.
Ar trebui să-l ducem la căsuța din copac dacă sunteți gata.
El credea că este cel mai mare pescar din lume.
Ce tot spui acolo ?
A avut o amnezie.
L-am găsit rătăcind prin junglă.
Asta explică de ce nu a încercat să ne ajute să ieșim din peșteră.
Nu prea arătați că ați fi avut nevoie de ajutor.
Eu o iau pe Marguerite.
Oh, capul meu.
Whoau ! Ia-o încet.
Îți amintești ce s-a întâmplat acum ?
Da. Desigur. Peștera !
Explozia ! Trebuie să-i scoatem pe Roxton și Marguerite !
Nu ! Sunt în regulă, acolo.
Hai sus. Ușor.
Oh, ce-am pierdut ?
Ai auzit vreodată despre peștele care a scăpat ?
În legătură cu ce s-a întâmplat acolo jos.
Vrei să spui că ești reîncarnarea preotesei Druid ?
Da.
Ei bine, nu-ți face griji.
Noul tău secret este în siguranță cu mine.
Mulțumesc.
Traducerea și adaptarea : LuiGeluS bzn1965@yahoo.ca